Ruth?
Er du her?
Ruth?
Er du sulten?
Jeg lager mat, skal du ha noe?
Ruth!
- Nei, dette her stemmer jo ikke. - Hva da?
- Det er jo huset til Simon. - Simon?
Simon Follnes fra Orden, kollega. Kollega av deg og meg.
Hun har bodd i et kollektiv i sentrum. De hadde ikke sett henne siden i går.
Ville vel bli funnet av mor og far.
Simon.
Nei!
Forsikringssvindel. I Polen.
Varg?
Hei!
Det var lenge siden.
- Har du det bra? - Ja, ja. Du da? Dere?
Fint. Kjempefint. Jeg jobber mye og...
- Ting har jo tatt helt av for Jacob og de. - Ja, det har jeg fått med meg.
Du har ikke forandret deg.
- Rebecca? - Jeg kommer.
- Du må hilse ham. - Jeg skal gjøre det.
Jacob og de spiller på Verftet i kveld. Kan du ikke komme?
- Det er så lenge siden vi har sett deg. - Jeg må jobbe.
- Kanskje en annen gang? - Du har ikke forandret deg du heller.
- Du kom! - Ja.
Tusen takk.
Den neste låten vi skal spille handler om hva vi vil ha, hvem vi vil ha -
- og hvordan vi vil ha det.
- Ser ut som om han har det bra! - Han er bra på scenen.
Husker du Jane's Addiction-konserten, i London?
Da stod Jacob sånn som dette. Så snudde han seg mot oss, og sa:
- "Det der er meg..." - "... om noen år."
Der har vi jo Derrick, jo. Har vi gjort noe galt? Hei, baby!
Hei, Jacob.
Vi må ha gjort noe galt, for du dukker jo aldri opp når vi inviterer deg.
Jævlig godt å se deg.
I like måte.
- Hva synes du? - Det var bra.
- Jeg vet at det ikke er din greie. - Hey! Varg! Halla!
Hei.
- Forstyrrer jeg i "bondingen"? - Vi står bare og mimrer litt.
- Du blir med videre, ikke sant? - Selvfølgelig.
Nå skal vi faen meg ta igjen litt her.
Gå i forveien dere, jeg skal bare ta en sigg med Varg.
Ok.
- Nå da? Turné? - Ja.
- Hvor lenge da? - Åtte uker.
Hva sier hun til det?
Hun er utro.
- Har hun sagt det? - Nei, jeg bare vet det.
Du bare vet det?
Jeg tror at jeg vet det. Det er det som er problemet.
Jeg fikser ikke å ha det sånn.
- Jeg trenger å vite det. - Glem det, Jacob.
- Er det ikke det du driver med? - Hva da?
Er du sammen med noen?
Da hadde du skjønt hvordan jeg har det.
Ja.
Ja, jeg er på vei nå.
- Hei! - Hei.
Plutselig er det andre gang jeg ser deg på en uke. Følger du etter meg, eller?
- Spionerer du på meg? - Rebecca, jeg...
Fy faen!
- Det er Jacob, ikke sant? - Jeg følte at jeg skylte ham en tjeneste.
- Jeg har gjort noe jævlig dumt. Sorry. - Han kan være veldig overbevisende.
Jeg hadde ikke trodd han ville gå så langt.
Det kan jo virke som om han har grunn til det.
Hva vet du om forhold, Varg? Av og til så må jeg bare vekk og da drar jeg hit.
Du tror at du kan luske rundt og ta et bilde, og at det liksom er noe sant i det?
Det var dumt av meg.
Tar du timebetaling for dette, eller?
Jeg husker du tok mye bilder.
Du kommanderte oss hit og dit.
På kirkegården med oppbrettede krager og mørke blikk.
Det er lov, når du er tjue og kommer rett fra Morten Krogvold kurs.
- Er disse dine? - Ja, liker du dem?
- Du bør gjøre flere sånne. - Ja, jeg vet.
Men med dette huset, må jeg nok gjøre anorektiske modeller i et par år til.
Tenker du noen gang på London?
På at ting kunne ha vært annerledes.
Det var en feil.
Vi behøver ikke snakke om det en gang.
Tenker du aldri på meg?
- Jeg må gå. - Så gå da!
Prøv å forstå. Du var sammen med min beste venn.
Sorry, jeg er helt ute. Fortell meg litt om livet ditt, da.
Det er jo ikke hver dag jeg har en privatetterforsker i huset.
Ikke gjør det igjen.
Du er gift med Jacob.
Det handler ikke om det. Ikke nå lenger. Du er bare feig.
Kom igjen, da!
- Ingenting? - Det ser dårlig ut.
Han har passet på å holde seg på grusen. Ingen spor.
Det er et fint hus.
Ligger perfekt og...
Hva gjorde du her, egentlig?
Jeg var på jobb.
Det var kona til en god venn av meg. Han mistenkte henne for å være utro.
Trodde ikke du drev med dyneløfting?
Jeg ville bare berolige ham. At han tok feil.
Tok han feil, da?
Og hun var alene?
Bilen da?
Mørk, svart, nei, blå. En stasjonsvogn.
Ok.
Kan du være med inn?
Hva var det siste du så?
At hun hang i armene hans som en tøydokke.
Han må ha slått henne bevisstløs.
Ingen tegn til kamp. Skulle jo tro hun ville kjempet imot før hun ble hengt opp.
Eneste jeg har funnet, er det her.
Han må ha overfalt henne bakfra. Tommelen på innsiden og fingrene over.
Sånn.
- Hva er det der? - En begynnende bloduttredelse.
Det er fra en maske.
Han har bedøvet henne først. Hvorfor det?
Den hvite kjolen? Hadde hun på seg den før i dag?
Nei.
Så du henne skifte til den hvite kjolen?
Har du snakket med Jacob? Ektemannen?
Han blir avhørt i Oslo i dag og flyr hjem i morgen.
De sa at det var du som fant henne. Var hun...?
Det er ingenting som tyder på at hun hadde det vondt, Jacob.
Det her skjer bare ikke. Hengt?
Hva med... det jeg ba deg om?
- Betyr det noe nå? - Det betyr mer nå enn noen gang.
Jeg så ingenting.
Er du sikker?
Jeg mistenkte henne uten grunn.
- Skal jeg kjøre deg noe sted? - Tror bare jeg vil hjem.
- Politiet holder på der ennå, så... - Jeg vil hjem, Varg.
Jeg er glad for at du er her.
Skal du ikke ta den?
Er dette et offisielt besøk?
Det der er Ruth Follnes, datter til en kollega av meg.
Vi trodde det var selvmord, helt til i går.
- T o identiske drap? - Foreløpig er det to, ja.
Men Rebecca hadde sex før drapet, og det hadde ikke Ruth.
Så da er spørsmålet om det er vi som er helt på jordet.
Eller er det forklaringen din det er noe galt med?
Rebecca var ikke alene.
Nei?
Hvem var hun sammen med, da?
Det er meg.
Nå er besøket offisielt.
Er det du som er idiot, eller tror du at det er jeg som er en idiot?
- Hva skjer nå? - Nå sitter jeg her og tenker.
På om jeg skal sikte deg for falsk forklaring.
Hvorfor gjør du ikke det, da?
- Det der er en ganske normal fantasi. - Å sikte folk for falsk forklaring?
Å ligge med kona til kompisen.
Men i motsetning til deg, har jo vi litt selvdisiplin, ikke sant Isachsen?
- Hvor lenge har den trekanten pågått? - Det er ikke sånn som du tror, Hamre.
Nå er jeg spent?
Vi lå sammen for mange år siden i London, etter ei real fyllekule.
Det skulle aldri ha skjedd. Siden det har vi ikke hatt særlig kontakt.
- Helt til i går? - Helt til i går.
Litt rødvin og litt mimring, og så er det full fart?
Jeg visste ikke at du var så lidenskapelig, Veum?
Jacob har hatt det veldig tøft i det siste.
- Er det mulig å... -... ikke si noe om det med kona hans?
Dette er en drapsetterforskning. Jeg gir faen i seksuallivet ditt.
Hvis det ikke var sex... At det ikke er sadisme.
- Hva er det han får ut av det, da? - Spør du meg?
Jeg spør deg.
Det er noe med måten de henger der på. Uskyldsrene og hvite.
En slags... iscenesettelse.
Som om han prøver å si noe.
Sjelden måte å kommunisere på.
Kanskje drapene er et middel for å oppnå det han egentlig vil.
Hva er det da?
Han jobber for et publikum.
Jo, han tar hensyn til ofrene. Han er en dannet mann.
Vet dere hvordan han bedøvet dem?
Med Rebecca var det gass, Ruth piller. Nok til å slå ut en shetlandsponni.
Hva slags piller?
- Du er sykemeldt, Simon. - Jeg vil gjerne hjelpe til.
Jeg synes ikke det er noen god idé. Gå heller hjem til kona di.
Hun har begynt å jobbe allerede.
Blir bare verre av å sitte og glo i veggen.
Det må være noe jeg kan gjøre?
Snakk med Syversen, men ikke om noe som angår denne saken.
Det var litium, pillene var litium.
Skulle visst hjelpe mot humørsvingningene.
- Har du sett denne kvinnen før? - Rebecca, ja. Hun er her en del.
- På hvilken måte? - Som gjest.
Overnattet hun ofte?
En gang i måneden, kanskje. Mest i helgene.
- Alene? - Ja, det jeg har sett.
Det snakkes om noe i korridorene, men...
Spør du meg, jeg tror ikke hun er typen.
Denne jenta her, da? Har du sett henne sammen med Rebecca?
Nei. Hva er det med henne? Er hun syk, eller?
Unnskyld? Kjenner du en Ruth som bodde i kollektivet her?
- Er du fra politiet? - Nei.
- Er du en sånn journalist? - Nei.
Hva vil du da?
Jeg har egentlig ikke tid. Jeg skal på jobb.
Hvorfor flyttet hun?
Funket ikke. Hun var jo helt skrudd i hodet.
- Til slutt kastet vi henne ut. - Lenge siden?
Tre uker.
Vet du hvor hun oppholdt seg etterpå?
Hun har vel knullet rundt.
Hva var problemet hennes?
- Sikker på at du ikke er politi? - Ser jeg ut som en?
Her. Bare trykk på "play".
Jeg tror hun droppet medisinen. Hun sa at pillene gjorde henne feit.
Hun ble mer og mer gal i hodet.
Jeg ble nesten redd henne til slutt.
- Hvorfor tok du det opp? - For å vise henne.
Tenkte kanskje at hvis hun fikk se det, kom hun til å forstå. I et klart øyeblikk.
Fantes det en diagnose?
Manisk depressiv.
Gikk til behandling som virket bra. I følge foreldrene.
I følge venninnen, skippet hun medisinen og ble sykere enn før.
Folk beskriver henne som ekstremt destruktiv. En slags seksuell selvskader.
Gikk til sengs med hvem som helst for litt dop eller en ny bukse.
Fotavtrykket. Har du funnet ut noe?
- En helt standard militærstøvel. - Den vanligste skoen i landet.
Jo, men det er en skade her. Og på utsiden er sålen tråkka helt ned.
Han overvåker ofrene på forhånd. Det betyr at de er nøye valgt ut.
- Falne engler. - Hva?
Sånn som i bibelen. Falne engler ble kastet ut av himmelen.
De var rene og opphøyde, men de ble fordervet når de misbrukte sin frie vilje.
- Har du meldt deg inn noe sted, eller? - Nei, nei.
Tenk om morderen ser på seg selv som en slags guddommelig bøddel.
At det er hans plikt å drepe kvinner. Skitne, frafalne, promiskuøse kvinner.
- Var Ruth prostituert? - I følge morderen; ja, absolutt.
Rebecca da?
Hei.
Rebecca pleide å ta inn på Park Hotell. Jevnlig.
- Vet du hvem jeg tenker mye på? - Visste du om det?
Eric Clapton. Han mistet sønnen sin, og skriver den nydeligste låta.
Jeg tror det må ha gjort det lettere for ham.
Jeg greier ikke jobbe i det hele tatt.
Jacob... Visste du at hun pleide å ta inn der?
Noen ganger stakk hun, og noen ganger stakk jeg.
Er det ikke sånn det er i forhold?
Du må ha lurt på hva hun gjorde.
Det gikk rykter på hotellet.
Skal jeg liksom begynne å tvile nå?
Du sa det jo selv; det betyr ingenting.
Rebecca er død, og jeg er en paranoid idiot.
Vi hadde det gøy, vi tre.
Vi hadde det.
Skal vi stikke og ta en øl, eller?
- Nei. - Det var bare hvis du kunne.
Varg?
Finn den jævelen som gjorde det.
Nå skal vi få inn en populær kar. Han er nå ute med sitt...
- Nå kommer han! -... andre album.
Gi ham en stor applaus. Dette er Johnny Solheim.
- Hei, Johnny. - Hei, pappa!
- Går det fint? - Ja, ja, absolutt!
Du er ute med din andre plate: "Good to be back". Hvorfor den tittelen?
Det har vel litt å gjøre med at jeg dro over til Statene for å spille inn skiva.
Du var i Nashville, var du ikke?
... kom på første.
- Mamma, kom da! - Ja, jeg kommer.
- Stine? - Ja.
- Har du vært ute i hagen? - Nei. Kom da!
Men du kom ikke alene hjem fra USA?
Johnny kjøpte altså en bil, en gammal Chevrolet 77 modell.
En Impala, ja.
Se der. Jeg har det fra sikre kilder at det er rustskader og sprukket sete.
- Hvorfor kjøper du en sånn bil? - Det er jo ett lite stykke Nashville.
- Det var kjærlighet ved første blikk? - Jeg ser for meg deg mer i Ford.
Men det er jo god plass til unger og sånn.
Hallo?
Jeg må passe meg nå, så kona ikke låser meg ute når jeg kommer hjem.
Du kan jo sove i den nye bilen, for der er det jo god plass.
Lykke til! Johnny Solheim, mine damer og herrer.
Mamma, nå gikk du glipp av alt!
Mamma?
Stine!
Stin...!
Stine!
- Det er Varg. - Den teorien din om falne engler...
Den kan vi glemme.
Hamre ringte.
Det er Johnny.
Johnny?
Du må komme hjem.
Det er Stine.
Vi har ingenting, vi veit ingenting.
Det har gått et spøkelse gjennom her.
Vi vet fortsatt en god del om ham. Han er intelligent og organisert.
Han er nødt til å gjøre det. En oppgave han må utføre mens han ennå kan.
Sier du det?
Det handler om skyld, kjolene, symbolikken.
Hun var åtte år, Veum.
Det eneste hun har gjort seg skyldig i, er å bli født.
Gå hjem nå.
- Varg? - Jeg har gjort noe veldig dumt, Jacob.
Hva da?
- Jeg må snakke med deg. - Nå?
- Jeg skal jævlig tidlig opp i morgen. - Jeg må si deg noe.
- Kan vi ta det i morgen? - Glem det, Jacob.
Varg! Vent.
- Jeg fikk så jævlig noia. - Det er bra, Jacob.
Jeg trengte noen å være sammen med. Jeg savner henne så forferdelig.
- Det er så forbanna trist. - Trist? Skal jeg si deg noe trist?
En åtte år gammel jente som ble drept på samme måte som Rebecca.
"Johnny Solheims døde datter". Det er trist det.
Stine?
- Kjenner du Johnny Solheim? - Ja, vi spilte sammen.
- Helt i starten før vi slo gjennom. - Har Johnny Solheim spilt i Camp?
Ja, han var gitarist i en kort periode. Men det funka ikke.
Ruth Follnes, sier det navnet deg noe?
Nei, hvem er det?
- Ja da. - Hei, Hamre, sover du?
Nei, hvem er det som gjør det nå?
Johnny Solheim var gitarist i Camp. T o av tre ofre kan knyttes til bandet.
Det er de pårørende som er målet.
Du sa det selv. Stine har ikke skyld i noe. Hun ble drept for å ramme Johnny.
- Og forbindelsen til Simon og Anita? - Ett eller annet er det.
Det neste offeret finnes blant Harrys eller Arilds nærmeste.
Da setter vi i gang sikring. Vi har bevæpningsordre.
Hei. Er dette helt trygt?
Trude ville helst være hjemme med jentene.
Poenget er å oppføre seg så normalt som mulig.
- Du må stole på disse gutta. - Vet dere noe mer?
- Nei, dessverre. - Hei, Harry.
- Hvordan går det? - Vet ikke. Jeg syns dette er helt sykt.
Ja, det er jo det.
Har du fått snakket med alle?
Nei, ikke Johnny Solheim. Han fikk noe å sove på etter sjokket.
Det var ingen som kjente Simon og Anita.
- Hva sier de, da? - De hadde nesten ikke hørt om...
- Camp? Alle har hørt om Camp. - Nei, Veum, ikke alle.
- Ja? - Da har vi kontroll på Harrys foreldre.
- Bra. - Hva med Arild?
Moren er død, ingen søsken. Far i Brasil, han er varslet.
- Ellers virker han veldig singel. - Alle har jo noen.
Halla, Varg!
Du forsvant så plutselig siste gang.
Du fikk en hyggelig tekstmelding?
- Og så? - Er det noe du ikke har fortalt, Arild?
Er hun gift? Mindreårig?
- Dust! - Er det en mann?
Er du villig til å risikere livet hennes på grunn av en idiotisk hemmelighet?
Familien hennes er dødsreligiøse. Hun er livredd for hva som kan skje hvis de...
Hun kan bli sendt til Pakistan og tvangsgiftet med en gammal gris.
I beste fall, skjønner du?
- Det er ingen som veit om oss. - Har du møtt henne i det siste?
Da vet han om dere. Hva heter hun?
- Jeg kan ikke, Varg. Jeg... - Kom igjen, Arild. Hva heter hun?
- Noor. - Hvor er hun nå?
Hun jobber på Fana gymnas, på voksenopplæringa. Kveldskurs.
Ring henne, så drar jeg dit nå, ok?
- Ha det bra! - Ha det fint, da!
- Hei, Arild. - Hei, baby, hei.
- Jeg har prøvd å få tak i deg. - Jeg har hatt mobilen på lydløs.
- Alt i orden? - Selvfølgelig.
- Har du folk rundt deg? - Nei, de fleste har dratt.
- Du høres så rar ut? - Politiet kom innom.
De tror at han som drepte Rebecca kanskje også er ute etter deg.
Han kan være ute etter konene og kjærestene til oss i bandet.
- Du har ikke sagt det til noen? - Noor, hør på meg. Kom rett hjem.
- Elsker deg. - Elsker også deg.
Hallo?
Noor?
Hallo?
Noor!
Arild, ring henne! Gjør det nå!
Kom igjen, kan du trekke ut?
- Er han bevæpnet? - Jeg vet ikke.
Bevæpnet politi, vi fjerner sperren. Bekreft at du har mottatt og forstått.
Jeg gjentar, vi fjerner sperren. Bekreft at du har mottatt og forstått.
Hva gjør du her?
Jeg hørte på sambandet at dere hadde tatt ham.
Sperringen er fjernet. Kom ut med armene over hodet.
Kom ut med armene over hodet!
Hei! Ned med det våpenet!
Simon, legg ned det våpenet.
Jeg teller til tre. En... Simon...
- To... - Hendene over hodet! Ok! Rolig.
Hvem er du? Hvem er du?
Hun er stum. Hun jobber her som vaskehjelp.
- Vi har vært igjennom hele bygget. - Gå igjennom en gang til.
- Nå er det i hvert fall ingen tvil. - Nei, det er bandet han er ute etter.
Og så trenger han publikum.
Det må være noe han hevner. Noe de har gjort.
Hva er det du ikke forteller? Simon?
- Snakker du til meg? - Ja.
Han dreper for å straffe dere, ikke sant?
Hva er det dere har gjort for å fortjene det her?
Hva mener du?
Hva er så hemmelig at du heller lar folk bli drept enn å snakke om det?
Nå går du for langt, Veum.
Susanne og Elisabeth, nå er det leggetid.
Skal pappa få kos?
Jeg har snakket med politiet i timevis og sagt alt jeg vet.
Han har tatt alle de andre. Trude eller jentene dine står for tur.
- Nå har vi jo 24-timers bevoktning. - Hvor lenge da? Resten av livet?
Han greier det før eller senere.
Beskytter du noen? Er det noen du er redd for?
- Har det noe med penger å gjøre? - Vi tjente jo ikke penger den gangen.
Når da, Harry?
Før dere slo igjennom? Før Johnny gikk ut?
Fortell meg hva som skjedde.
Hvorfor snakker du ikke med Jacob om det her. Dere er jo gode venner.
Du vet jo hvordan han manipulerer alle rundt seg.
- Manipulerer han deg? - Nei, jeg vet ikke. Nei.
- Men jeg ville ikke... - Hva ville du ikke?
- Hva er det? - Ingenting.
Uff!
Jacob Åsen er her. Han vil gjerne ha utlevert konas giftering før begravelsen.
Dere sa at hun ikke ble utsatt for noe overgrep.
Nei, hun ble ikke det.
Hva betyr det der da?
Jeg var nødt til å suspendere deg, Simon.
Jeg hadde ikke noe valg. Du skjønner det?
Hva var det du tenkte på der inne?
Jeg tenkte ikke, det sa bare klikk.
Du har vært under et forferdelig press.
Vi tar det i betraktning.
Beklager.
Noe skjedde før dere slo igjennom som kan forklare drapene.
Harry ba meg prate med deg om det.
Jacob? Hva er det du er så redd for?
Jeg har skrevet en tale til Rebecca.
Jeg hadde lyst til å gi henne all den kred hun fortjener.
Jeg vil takke for at hun var så tålmodig, men jeg klarer det ikke.
At hun var klok, morsom, vimsete og fantastisk.
De sitter der ute, moren hennes, hele familien.
Det er dette de trenger å vite, ikke at du knulla henne rett før hun døde.
Du hadde ikke guts til å ta henne da du kunne, men gikk bak ryggen min.
Hvor lenge? Hvor lenge, spør jeg?
Ja?
Når kan han snakke?
Tidligst om et par timer. Kanskje først i morgen.
- Har du laget mat? - Ja.
Vil du ha noe brød eller salat?
Hun ville blitt helt lik deg.
Ja.
Det er noe jeg må fortelle deg, Anita.
- Jeg har gjort ting. - Simon.
Jeg vet hvor glad du var i henne.
Men nå må vi videre, skjønner du?
Du er alt jeg har, Simon.
Du vet det?
Ja, jeg vet det.
Det er tre år, Simon.
Det er tre år.
Hva har vi?
Området er ikke dekket av overvåkningskamera.
- Lokalkjent? - Eller flaks.
Nei, morderen planlegger alt, alt er metodisk gjennomført.
- Hei! - Hei!
Vi sitter med hele bildet og ser ikke en dritt!
Hei.
- Hei. - Hei.
Er det dere som skal kjøre politibil?
- Bilen står rett her borte. - Ok.
Inn i skogen.
- Isachsen, det er Veum. - Har ikke tid. Han har tatt tvillingene.
- Skal vi dra? - Dette er helt sykt.
- Hva foreslår du? - Vi går til politiet.
Hva sier Trude da?
Han dreper Stine og får ett par år i fengsel?
- Er du bare ute etter hevn? - Hevn?
En mann sniker seg inn i mitt hus og dreper min åtte år gamle datter.
Ja, jeg har jævlig lyst til å ta hevn.
Hva skjer når han slipper ut? Tror du han har glemt deg da?
De tvillingene dine?
Han må stoppes.
Jeg har allerede snakket med politiet.
- Det var du som fant henne? - Vær snill og gå.
- Du klarte å holde hodet klart? - Men det betyr ikke...
- Kan du noe om knuter? - Hva?
Kan du noe om knuter?
Nei.
Nei, for da ville du sett at den her...
Den er helt feil. Er det ikke rart?
De andre renneløkkene var proffe, men ikke denne.
Vær snill og gå.
Den dagen du fant henne...
Hun var ikke på bedringens vei, var hun vel?
Hun tok ikke medisinene fordi de gjorde henne feit og dårligere enn noen gang.
Og en dag orket hun ikke mer.
Hun dro hjem hit, tok noen piller, og tok livet sitt.
Simon klandrer bandet for noe.
Hva var det de gjorde mot henne?
Hun forgudet ham. Vokalisten.
Simon forbød henne å gå på konsertene.
Han jobbet jo der ute og visste hva som kunne skje.
Hva skjedde?
Jeg satt her på kjøkkenet, hele den natten og ventet.
Simon kjørte rundt og lette etter henne.
Klokken fem om morgenen fant han henne. I et busskur.
Hun var helt apatisk.
Sa ingen ting.
Svarte ikke på spørsmål. Gikk bare rett opp på rommet og la seg.
Til slutt fikk jeg henne til å fortelle.
Hun hadde blitt igjen etter konserten sammen med bandet.
Hun hadde fått noen piller.
Og så hadde de...
De hadde...
Alle fire.
Voksne menn.
Hun hadde ikke fylt femten år engang.
Jeg lovet henne å ikke si noe til pappa.
Ikke si noe til pappa.
Det må da være noe annet vi kan gjøre?
Jacob, du kan ikke seriøst mene at du er med på det her?
Det er min feil! Hadde jeg ikke sagt noe, så hadde det kanskje gått...
Anita...
Det er to små barn der ute.
Jeg vet ingenting. Jeg kan ikke hjelpe deg.
Hei, dette er Jan Isachsen, Bergen politikammer. Jeg er ikke...
Åpne opp døren og sett deg inn.
Det er for jævlig, Simon.
Du gjorde alt du kunne for å beskytte datteren din, og likevel gikk det galt.
Det er ikke for sent å snu. Hamre lever ennå.
Hva var det som skjedde?
Hva var det som skjedde, Simon?
Skal jeg si deg det?
Dattera di tok livet sitt fordi du ikke var der for henne.
Fire voksne menn, en etter en.
Det var det som drepte henne.
Hei!
Hit!
Du hørte hva jeg sa, hit!
Kast den hit! Hører du hva jeg sier!
Hit!
Ut av bilen! Nå!
Han har Varg.
Jævel!
Hva gjør vi med Varg, da?
Vi har ikke noe valg. Vi må ta ham med.
Hva er det du driver med?
Jacob? Se på meg.
Har du tenkt å drepe meg?
Hvordan har du tenkt å drepe meg?
Stille meg på kne og skyte meg i bakhodet?
Skal du grave ned likene? Det kommer jo alltid en bikkje og graver det opp.
Hold kjeft!
- Du kan dumpe meg i sjøen, men... - Jeg har ikke bedt om det her.
En jentunge for fire år siden. Hvordan kan man unngå noe sånt?
Slutt å voldta fjortenåringer!
Det var ikke noen voldtekt!
Dessuten kunne ikke vi vite at hun var fjorten.
Hun var helt med på det.
Hva tror du skjer hvis dette kommer ut?
Jeg har ikke fortjent det.
Jeg har ikke fortjent noe av dette.
Hva skjer nå?
At du angrer så jævlig, at du tar pistolen din og skyter huet av deg.
Hva gjør vi med Varg nå?
- Nei, Jacob, vi kan ikke. - Alle vil tro at han har gjort det.
- Er du blitt helt gæren? - Kan du holde kjeft!
Jacob.
Gjør det du.
Jeg ville ikke gjort det der, hvis jeg var dere.
- Ikke hvis du vil se døtrene dine igjen. - Hold kjeft! Ikke hør på ham.
- Hva da? - Har du sjekket mobilen din i det siste?
- Han føkker med huet ditt. - Sjekk mobilen din!
Han har tatt jentene!
- Hvor er de, da? - De er i live.
Men ikke så mye lenger, hvis dere skyter meg.
Hadde han hatt dem, så hadde han drept dem for lenge sida.
Jeg glemte kjolene.
Si hvor de er! Si hvor de er! Nå!
- Ellers så skyter du meg? - Ja!
Si hvor de er, da!
Harry! Jeg skal finne jentene dine.
- Den neste går i låret, si hvor de er! - Harry!
Greit. Kom hit, så skal jeg si det til deg.
- Ikke hør på ham. - Hold kjeft du, da!
- Hva er det han sier? - Du kan gjøre hva du vil med meg.
Det er den eneste måten.
Harry.
Harry?
- Hva er det du gjør? - Ruth var så forelsket i deg.
Jeg sa vi skulle gå til politiet, men du hørte ikke etter.
- Hvorfor hører du aldri på meg? - Harry, slipp den.
Harry!
- Jeg vet hvor jentene dine er. - Så si hvor de er, da!
- Bare jeg vet det. - Det er bare ett sted de kan være.
- Så si hvor de er, da! - Tilkall politiet, så forteller jeg det.
- Hvis ikke du gjør som jeg sier, dør de. - Stoler du mest på han eller meg?
Skyt Jacob.
- Han eller meg? - Skyt Jacob, skyt Jacob!
Ikke gjør det!
Jeg skal finne jentene dine.
- Hvor er de hen, da? - Jeg vet ikke.
- Jeg bløffa. - He?
Jeg måtte.
Det må være mulig å rekonstruere kjøreturen hans.
Han kan ikke ha tatt med to småjenter hvor som helst.
Det var noe med reaksjonen hans. Han trodde faktisk at jeg visste det.
Hvorfor trodde han det?
Fordi det var helt opplagt?
Norske tekster: T rine Borg